Jag hatar det förbannade regnet.
Och att bli störd mitt i natten.
Jag kan hjälpa dig att glömma ditt förtret
och ge dig generös belöning om jag får ta en titt på dina senaste varor
före auktionen.
Du måste ha brådskande behov som kommer en sådan här natt.
Jag fruktar att dagsljuset hindrar mig från att mätta det.
Ont om tid, gott om mynt.
Vilken slags slav är du ute efter?
Jag är intresserad av stridsmän.
Gladiatorer!
Jag har försett Rom med många av dess bästa krigare.
Men sen arenan i Capua förstördes
har intresset för slavar med sådana talanger minskat.
Desto bättre för mig.
Kom, så ser vi om du hittar något som passar.
Ursäkta stanken.
Vildarna öster om Rhen gillar sin egen skit.
Jag har tänkt skrapa och olja in dem före auktionen,
men jag kan tyvärr inte göra något åt deras naturliga odör.
Hurdana är kvinnorna?
De är lika otrevliga som männen.
Jag rekommenderar inte att du släcker dina lustar med...
Ditt lidande är snart slut, broder.
Vi talar samma språk
Och delar samma blod
Gör er redo, jag ska släppa er fria
Den skäggige jäveln talar också vårt språk
Döda honom!
Nycklarna, fort! Släpp dem fria!
Dina män slåss väl!
Det är inte mina män
Vi följer Spartacus
Du är inte från vårt land.
Men en gång fjättrades jag i kedjor av romarna, precis som ni.
Vilket ska stå dem dyrt.
Mer romersk blodspillan?
Kuken styvnar vid blotta tanken!
Han säger att de är på vår sida.
Gå, bröder
Lämna detta helvetesskepp!
Det glädjer mig att vi kan befria ett skepp fullt med ditt folk.
Gudarna är oss nådiga.
Aldrig mer ska vi behöva lyssna på de jävla gallerna.
Den gode Mercato talade väl om dig.
Det är olyckligt att han aldrig kommer att tala mer.
Hans bortgång är anledningen till att jag är här.
Bortgång? Ett för milt ord för hur han rycktes bort.
Blod och hjärna befläckade hedersläktaren
när han försökte undfly Spartacus vrede.
Den hotar att förgöra många oskyldigas liv.
Vi trodde att du var död.
Att de raserade bjälkarna i arenan var din grav.
Händelserna den dagen fick mitt förstånd att överge mig.
Men det har kommit tillbaka.
Liksom du har kommit tillbaka till oss.
Mercato, mitt ärende
gäller betalningen för mina tjänster på sanden.
Du fick i uppdrag att avrätta jävlarna som följer Spartacus.
Jag kan inte minnas att någon föll för ditt svärd.
Det skulle ha skett om inte Spartacus kom.
Då skulle du också ha fått pengarna.
Inget kan ändra det förflutna.
Jag har inga pengar, magistrat.
Annars skulle jag inte ha kommit tillbaka.
För alla år då du roade publiken på arenan.
Följ med mig, du tidigare hjälte, och göm dig igen.
Magistrat? Ursäkta.
Mitt Rudis försvann när arenan föll. Utan det...
Du begär för mycket.
Ondskefulla vindar har fört Capua ur kurs...
Tala med praetor Glaber.
Kanske kan du få mer pengar av honom om han är på gott humör.
...och olycka.
Vi har alla förlorat våra närstående.
Också en senator i vår stora republik, min hustrus far,
har slitits från denna värld av Spartacus och hans barbarer.
Nu har den älskade Seppius stupat
till följd av detta förpestande uppror.
Han mördades av sina egna slavar
som i detta nu beger sig iväg för att strida med Spartacus mot oss.
Vi måste vara vaksamma i denna mörka tid.
Vi måste belysa de svagaste skuggor av förräderi
som vi får kännedom om.
Från och med i dag
ska alla slavar som dristar sig att viska Spartacus namn
möta döden.
Också de som tillhör Roms praetor.
Grip henne.
Dominus! Jag är oskyldig!
Dominus!
Inga invändningar.
Hör hur hon tigger.
Hon bönfaller med samma tunga som så sent som i går
berömde Spartacus.
Beröm för slavarna som mördade Seppius.
Beröm som min lojala hustru lyckligtvis hörde.
Domina?
Det stämmer.
Jag hörde henne tala om det.
Jag önskar att hon hade fler än ett liv att ta.
Låt detta tjäna som en varning
för alla slavar som konspirerar emot oss.
Ursäkta.
Ingen orsak.
Det var ett dåraktigt försök.
Du försöker hugga av huvuden.
Det finns tekniker som dödar med mindre ansträngning.
Då ska jag lära mig dem!
Han viker aldrig från hennes sida.
Spartacus ville ta honom med till Neapolis
men han ville inte lämna henne.
Det kanske vore bäst att sära på honom och Agron.
Naevia har tur som är så djupt älskad.
Precis som du är, av Spartacus.
Crixus!
Jag har lärt dig att aldrig sänka garden.
Se till att Naevia lär sig samma sak.
Oenomaus!
Jag trodde att du var död.
Liksom jag om dig.
Men vi undkom inte djupa sår.
Romarna kommer att få betala för dem tusenfalt.
Nu när vi åter har Oenomaus på vår sida.
Han var en dåre som var borta från dig så länge.
Det tillhör det förflutna.
Vi ska tänka på framtiden.
Och all glädje den rymmer.
Kom, omfamna mig och kalla mig din broder!
Du har åstadkommit det omöjliga!
Du!
Vi måste skåla
Vi har bara vatten
Det är lika bra det
Sedullus är ett djur nykter och en djurisk dåre när han dricker
Lille Nemetes talar sanning!
Vi har blivit fler.
Vi behöver fler vapen.
Det är ett problem som måste åtgärdas.
Jag anar ett större.
Alla de här männen tillhör Agron.
Våra styrkor har fördubblats på en enda dag.
Med män som inte är främmande för strider och blod.
Men vem kommer de att följa?
Jag kände att dina höfter rörde sig den här gången.
En svag stöt
när jag trängde in.
Börjar du njuta av min kuk inuti dig?
Svara mig.
Ja.
Ja, vad?
Ja, dominus.
Har någon man hört ett så ljuvligt ljud?
Din röst,
dina smekningar,
dina varma lår.
Det är inte konstigt att Quintus förtrollades av dig.
Och överöste dig med tillgivenhet och gåvor.
Du kallar mig dominus i hans ställe.
Så det är inte mer än rättvist att jag ger dig något i gengäld.
Hur har du kommit över en sådan skatt?
Jag fick dem av de döda som inte längre behöver dem.
När kistan är full
ska dess innehåll hjälpa Ashur att klättra ännu högre.
Men...
Till en sådan som du
har jag köpt något för pengar.
Jag vet hur förtjust Quintus var i den färgen.
Du ska bära den.
Så att jag kan se upp mot dig på läktaren
och veta att du är min.
Ditt hjärta sörjer.
Om jag kan ge dig tröst behöver du bara säga det.
Tar du över befälet över hans män?
Ja.
Du borde ha fått dem medan han levde.
Spartacus hade varit ett minne blott och min bror hade stått vid min sida.
Om det hade varit så
skulle min far fortfarande ha levt.
Min slav skulle inte ha blivit korsfäst.
Din brors män är här. Kom.
Låt oss ta en titt på dem
och få dem att avge trohetslöfte.
I givakt!
Tystnad! Lystring!
Vem är er talesman?
Octavius Tarsus.
Jag är deras ombud.
Er välgörare har förintats
av fähunden Spartacus.
Därför värvar jag dig och dina män
till Gaius Claudius Glabers armé.
Läs Sacramentum och svär din trohet.
Jag, Octavius Tarsus, svär inför Jupiter Optimus Maximus,
att jag ska upprätthålla och försvara republiken.
Jag svär att hennes fiender ska vara mina fiender,
och hennes vänner vara mina vänner.
Du bär din gamla färg.
Den passar mig inte längre.
...och hedra henne i alla mina tankar, ord och handlingar.
Jag skänker min kropp och mitt liv till republiken
och till dess armé under ledning av praetor Gaius Claudius Glaber.
Är de tillräckligt många?
Ja, tillsammans med mina trupper.
De är många nog för att dra Spartacus inför rättvisan.
Jag söker inte rättvisa.
Jag söker hämnd.
Mannen som tog min brors liv måste dö på samma sätt.
Genom blod och massaker.
Jag svär inför Jupiter Optimus Maximus.
Slå läger utanför murarna.
Salvius hjälper er med arrangemangen.
Och med att döda Spartacus.
Ni är Glabers män nu.
Tack för din vänlighet.
I givakt!
Jag uppskattar den.
Utmarsch!
Det är kanske bäst om du bor i vårt hus.
I morgon åker jag till min farbrors villa i Pompeji.
Jag vill inte att du reser
så länge Spartacus fortfarande går fri.
Jag kan skicka bud till din farbror om det gör dig lugn.
Ditt sällskap ger mig stor tröst.
Jag är lycklig som har er.
Kom, så ordnar vi det.
För inte länge sen tyckte jag att han var vek.
Nu ser jag honom i ögonen
och darrar inför vad jag möter.
Ta dig samman.
- Ditt barn... - Är det enda skälet att jag lever.
Jag kan inte vara honom till lags. Han plågar mig för mina gärningar.
Thessala har korsfästs. Seppia har kommit till vårt hus.
Hans blickar på henne!
Jag skulle kasta mig utför ett stup om det är så här det ska bli.
Mitt hjärta skulle följa med dig ner till botten.
Jag kan inte leva så här.
Inte jag heller.
Det är det sista köttet. Jag hade glömt hur mycket mina bröder äter.
Du verkar ha glömt mycket på sistone.
Du skickade mig till Neapolis för att invänta ett tillfälle.
Deras skepp gav oss det.
Fanns det andra som hade kunnat bidra?
Två, ett från Damaskus och ett från Gallien.
Det hade jag velat få reda på.
Hade det gjort någon skillnad?
Männen från Damaskus är odugliga och opålitliga.
Och de från Gallien?
Jag vill inte ha galler i vårt manskap.
- Crixus... - Är en hedervärd man.
Jag tar med mig dina bröder på jakt i morgon bitti
för att fylla på förråden och ta reda på hur vi kan förena oss.
Säg åt alla som talar samma språk att göra detsamma
så att vi alla förstår var de står.
De kommer att bli till stor nytta.
Jag ger dig mitt ord.
Din fitta! Ingenting är gratis.
Jag hörde att du var död.
Att du fördes till dödsriket med alla andra som dog på arenan.
Jag lever, men min penningpung är tom.
Jag har inga pengar för att sära dina ben.
De kanske särar på sig av fri vilja.
Ett mirakel som inte vore något värt för dig och din herre.
Minns du hur det var att ha en herre?
Innan du blev befriad?
Ingen man är fri på riktigt.
Utom Spartacus och de som följer honom.
Såg du när han stormade arenan?
Vilken sorts man var han?
Du talar om farliga ting.
Jag är inte den enda.
Många bland oss talar om att strida för hans sak.
Det finns ingen sak.
Bara oskyldiga dårar som leds till döden.
Så du har inga pengar?
Några få dinarer för att ta mig ut från den här förbannade staden.
Sluta tänka på Spartacus och följ med mig.
Mäktige Gannicus.
Det glädjer mig att du fortfarande är vid liv
med en mogen kvinna i knäet.
Ursäkta.
Det är oförlåtligt att störa man och fitta
men jag måste tala med min bror.
Ett vackert stycke.
Men du har alltid omgett dig med vackra kvinnor.
Vill du tala med mig? Låt höra och försvinn sen.
Du har inte fått bättre hyfs med åren.
Och du har inte fått bättre sällskap.
Akta dig.
Männen är praetor Gaius Claudius Glabers händer.
Och vad är du? Hans kuk eller arsle?
Jag är hans vilja.
Det är min plikt att återställa ordningen.
Genom att korsfästa småflickor?
Alla slavar som viskar om Spartacus och hans uppror
hamnar bredvid henne.
Jag är inte intresserad av viskningar eller av din praetors vilja.
Djärva ord för att komma från en slav.
Du misstar dig. Jag är en fri man.
Ja, jag var med på sanden när du blev arenans gud.
Det var en syn jag aldrig ska glömma.
När Gannicus slog ner 20 gladiatorer under Primus den första dagen!
Hans belöning? Rudis.
Ett träsvärd graverat med berättelsen om hans segrar.
De beundrande åskådarna vill se bevis på din befrielse!
Visa dem det.
Jag är säker på att de vill se ett så sällsynt underverk.
Inte? Har du det inte med dig?
Det vet du att jag inte har.
Jag vet också att praetorn kommer att bli nöjd
över ditt sällskap.
Det förvånar mig att du fortfarande är vid liv.
Framför allt eftersom du lät bli
att presentera dig tidigare.
Ursäkta.
Gannicus har alltid varit fåordig.
Jag har hört att han förunnar magistraten med hela meningar.
Jag ville bara sköta mina affärer.
Du siktar för lågt.
Spartacus raserar arenan över dig.
Ändå står du här, uppstigen som fågel Fenix ur askan.
Gudarna har välsignat honom.
Nu välsignar de mig med hans närvaro.
Jag rördes av folkmassans reaktion
när du steg ut på sanden.
Ljudet av deras röster som ropade ditt namn och fyllde luften med hopp.
Också fläckat av blod och elände
kan ett sådant ting ha stort värde.
Ditt Rudis.
Och dess pris?
En enkel ed.
Du förbinder dig till mitt befäl.
En gång trodde man att Lucretia hade stupat för Spartacus.
Men nu är hon en mäktig symbol som dämpar den växande oron.
Det ska du också bli.
En före detta slav i Batiatus hus
har svurit på att ställa felande bröder inför rätta.
Det verkar som att du redan har en sådan.
Ashur visar sina färdigheter i det fördolda.
Du ska visas upp i ärorikt ljus inför mina trupper
och du ska åter få höra folkmassans jubel.
Och om jag inte längre längtar efter sådant oväsen?
Du är en fri man.
Du bestämmer över ditt eget öde.
Jag sänder bud efter dig om några dagar.
Då förväntar jag mig ett svar.
Praetor.
Ursäkta, praetor.
Gannicus går inte att lita på.
Det sa man om dig också förr.
Ändå står du här.
Säg åt en av dina män att följa efter honom.
Om Gannicus försöker lämna Capua,
korsfäst honom.
Gannicus kanske hade rätt.
De som står närmast är farligare än romarna.
Agron har varit till hjälp många gånger.
Han har ljugit desto fler.
"En arg pojke som pissade på alla omkring."
Var det inte så du sa?
Du vet att jag tycker bra om Agron.
Men vi måste alltid vara försiktiga.
Vi får inte glömma vad som hände med Chadara.
Du gjorde det du var tvungen. Hon gav dig inget val.
Jag hoppas att Agron ger dig fler alternativ.
Finns det inget annat sätt?
Du hade rätt om Gaius.
Han är inte längre den man han en gång var.
Han låter sig inte övertygas av ord eller ömhet.
Endast blod kan befria oss.
Lucretia.
Det gör bara ont ett ögonblick.
Lyft din klädnad.
Neapolis.
Ett slavskepp har bordats.
Med fångar från öster om Rhen.
Krigare. Till Spartacus armé.
En uppenbar slutsats.
Skicka män till Neapolis.
Fråga alla ögonvittnen vart de begav sig
efter att de hade befriats.
Praetor.
Gaius?
Hämta Medicus. Fort!
Ilithyia?
Vad har hänt?
Det är ett tecken från gudarna.
Från det barn som väntar på att födas.
Och innebörden?
Din arvinge dör om han stannar i en stad full av blod och fruktan.
Jag låter föra henne till Rom så fort hon orkar.
Vakter ska vaka över henne dygnet runt tills jag kommer.
Jag följer med henne och sköter om henne.
Ursäkta, praetor.
Lucretia är en kär vän till din hustru,
men hon är ännu mer värdefull för Capua.
Jag fruktar att folket kommer att drabbas av förtvivlan
om de saknar hennes gudalika närvaro.
Klokt sagt. Tala på marknaden i morgon.
Lugna invånarna.
Och försäkra dem om att gudarna uppskattar mina handlingar.
Vi har tränat de befriade slavarna.
Ingen av dem har någonsin haft titeln doctore.
Jag vet inget om soldater och krig.
Jag känner bara till gladiatorns liv.
En sådan armé vore oövervinnelig.
Visa dem vad en man kan göra om han har något att strida för.
Precis som du visade mig.
Jag ska jaga med Agron och hans män för att bedöma deras färdigheter.
Jag hjälper till när jag kommer tillbaka.
Jag är rädd att du får jaga ensam.
Agron och de andra gav sig av före soluppgången.
Agron!
Ni jagar utan mig trots att du kände till min plan.
De vaknade före soluppgången och ville dra fördel av sin frihet.
Vi utnyttjar dagen medan du ligger med din kvinna!
Med ord som han förstår
Vi jagar. Och fångar kött.
Och romerskt vin!
Jag visste inte att det fanns vin i skogen.
Var fick ni tag på det här?
Från en vagn längs vägen.
Överföll ni en vagn så nära vårt läger? Utan riktiga vapen?
Ingen såg. Alla döda.
Vi ska ställa till med fest!
Och visa de sura jävlarna
hur man drar kuken ur arslet!
Tänk att jag riskerade livet för de där typerna.
Med dem blir vi en mäktig styrka.
Med dem blir vi snarare upptäckta.
Låt romarna komma.
Jag vill inte gömma mig likt en rädd kanin.
Vi är inte redo för stormning.
Det ser minsta barn.
Det här barnet har räddat dig från arenan
och förstärkt vår styrka med krigare.
Valpen har inte hittat något annat än ett pack med vildhundar.
De kommer aldrig att följa en jävla galler.
Ursäkta att jag gav mig av utan dig.
Jag betvivlar pojkens ärlighet.
Låt oss äta med våra nya bröder
och försöka lägga allt tillrätta.
Må gudarna välsigna dig. Må gudarna välsigna dig.
Håll folkmassan borta. Jag vill tala med Gannicus.
Enligt din praetors önskemål.
Det talas bland oss om att strida för hans sak.
Kände du henne?
Hon var en dåraktig flicka
som talade för högt om fel saker.
Staden är full av öron som lyssnar efter viskat förräderi.
Den är full av ögon också.
Om du försöker lämna staden korsfästs du bredvid din vän.
Jag är inte din slav. Jag böjer mig inte för dina hotelser.
Det förväntar jag mig inte heller.
Du talar i gåtor som ett orakel.
Tala klarspråk.
Jag såg något i din blick när du stod inför Glaber.
Jag såg något annat än en man som övervägde ett beslut.
Har gudarna gett dig förmågan att läsa mina tankar nu också?
Fler som hon kommer att dö. Skyldiga och oskyldiga.
Det gör ingen skillnad när de hamnar i vägen
för Glabers vrede och Spartacus hämnd.
Vad vill du att jag ska göra?
Vända mig emot dem som en gång var mina bröder?
Nej.
Jag vill att du dödar Gaius Claudius Glaber.
Han vill inget hellre än att ta Spartacus liv.
Han är så besatt att han är ett större hot
än thrakern själv.
Vad gör det för skillnad?
Rom skickar bara en annan i hans ställe.
Spartacus tror att Glaber låg bakom hans hustrus död.
Om han dör väger blodets vågskål jämnt igen.
Spartacus försvinner från Rom.
Inga fler liv kommer att spillas på någon sida.
Glabers egen hustru beger sig till Rom redan i natt
tillsammans med hälften av hans vaktstyrka
som skyddar henne ut från staden.
Jag kan uppehålla de andra vakterna vid deras hus
så att en man kan ta Glabers liv
medan han sover.
Spartacus får skulden.
Du är galen.
Hela världen har tappat förståndet.
Jag försöker bara återinföra det.
Ur vägen!
Gör dig av med Ashurs man.
När månen står som högst ska jag röja vägen.
Följ den härifrån,
annars kommer många att dö en meningslös död.
Skär av honom kuken!
Du kan mäta dig med Sedullus grova mun när du är full
Jag kan mäta mig med vem som helst
i vad som helst
Ditt folk gör en på gott humör!
Alla är inte av samma mening.
Låt oss mäta våra krafter, broder!
De kanske dödar varandra och ger oss en riktig anledning till fest.
Du är omöjlig.
Det har du alltid vetat.
Och valt att bortse ifrån
och i stället se mannen bakom hans svagheter.
Tänk om det inte finns något där bakom?
Sjung med mig, mörke broder! Dela mina kvinnor med mig!
Jag förstår inte ditt språk.
Lugo ska lära dig.
Oenomaus är omringad.
De är stökiga.
Ibland behövs det vin och dårskap
för att skapa starkare band.
Sjung med mig!
Det är inte rätt tillfälle.
Är det någonsin det?
Nej.
Jag ska försöka ta ifrån Lugo en bägare som vi kan dela.
Och hjälpa Oenomaus därifrån.
Jag försökte övertala honom att låta dig följa med.
Han lät sig inte bevekas.
Det har ingen betydelse.
Du har gjort så mycket för mig. Jag vill inte skiljas från dig.
Jag är snart i din famn igen, förr än du anar.
Jag ska förmå Gannicus att undanröja Gaius en gång för alla.
När det är gjort ska jag ställa till med kaos
och ordna så att Gannicus möter honom i dödsriket.
Ilithyia? Det är dags.
Gaius.
Jag kommer att sakna dig.
Vatten duger inte en sådan här kväll
Vin. Vi delar.
Tack, men Crixus väntar på mig.
Gallern, ja.
Jag ser hans blickar på mig. Inte kärlek.
- Han behöver tid. - Och vin.
Jag ska prata med honom.
Säg att jag inte gillar hans ögon.
Dina ögon bättre.
Släpp förbi mig.
Nu ska jag knulla andra sidan av ditt vackra lilla ansikte
Sedullus! Sluta!
Sedullus.
Sedullus!
Lugna er!
Spartacus!
Sluta!
Är det sådana ni är?
Djur som kräver slakt?
Vi ger er friheten
och ni återgäldar det med blod och vanära.
Om ni inte kan stå bland oss som pålitliga bröder,
om ni inte kan följa mina order,
befaller jag er att ge er iväg nu.
Eller förena er med Sedullus i döden.
Jag följer Spartacus.
Jag kallar ingen man min broder som inte beter sig så.
Mannen som dödade Sedullus
är en stor krigare.
Lugo följer honom.
Praetor. Brådskande ärende.
Gannicus
har fattat sitt beslut.